Правилно диагностициране на периимплантния мукозит
PD Dr. Kristina Bertl, PhD MSc MBA
До какъв момент имплантът и заобикалящата го тъкан могат да се определят като здрави? И в кой момент се изисква предпазливост и подходящо лечение, тъй като вече е поставена диагнозата периимплантатен мукозит?
Като част от новата класификация за пародонтални и периимплантатни заболявания, създадена съвместно от EFP (Европейската федерация по пародонтология) и AAP (Американската академия по пародонтология) през ноември 2017 г., за първи път бяха включени и периимплантатните заболявания. Бяха създадени определения за периимплантно здраве, периимплантатен мукозит и периимплантит.
И така, как можем правилно да диагностицираме периимплантния мукозит в ежедневната клинична практика?
На първо място, какво се счита за периимплантно здраве?
- Липса на признаци на възпаление на периимплантатната тъкан (напр. няма зачервяване, подуване, силно кървене при сондиране). Малката травма, свързана със сондирането, може да причини леко кървене, но при липса на други признаци на възпаление, то не представлява възпаление на периимплантата.
- Няма увеличение на дълбочината на сондиране след базовия преглед (виж статията).
- Липса на загуба на кост, която да надхвърля нормалното/очакваното костно ремоделиране след имплантиране и натоварване на импланта. Най-добрият начин за оценка на степента на загуба на кост е да се сравни с рентгенова снимка, направена 1 година след протетичното възстановяване, или ако няма снимка - липсата костна загуба > 2 mm може да се използва като приблизителна насока.
И кои критерии сега определят наличието на периимплантатен мукозит?
- Признаци на възпаление в периимплантатната тъкан (напр. зачервяване, подуване, силно кървене при сондиране). Поява на силно кървене или непрекъсната линия от кръв (виж фигура на случай на пациент).
- Увеличение на дълбочината на сондиране след базовия преглед (виж статията).
- Липса на загуба на кост, която да надхвърля нормалното/очакваното костно ремоделиране след имплантиране и натоварване на импланта. Най-добрият начин за оценка на степента на загуба на костна маса е да се сравни с рентгенова снимка, направена 1 година след протетичното възстановяване, или ако няма снимка - липсата на костна загуба > 2 mm може да се използва като приблизителна насока.
![Правилно диагностициране на периимплантния мукозит Правилно диагностициране на периимплантния мукозит](http://a.storyblok.com/f/45617/5200x2925/0d42a8bf9a/_80-peri-implantare-mukositis-richtig-diagnostizieren.jpg?t=1725760251)
Съвет
Има едно просто правило, което можете да следвате, за да постигнете добри рентгенови снимки на импланти - вижте статията „Лесно заснемане на добри рентгенови снимки на импланти!"
Източници
- Renvert S, Persson GR, Pirih FQ, Camargo PM. Peri-implant health, peri-implant mucositis, and peri-implantitis: Case definitions and diagnostic considerations. J Clin Periodontol. 2018 Jun; 45 Suppl 20:S278-S285. doi: 10.1111/jcpe.12956.
коментара